The.Vanishing.1993.WS.DVDRip.XviD-AXIAL-2cd
700,698MB; 672x352; 23.976fps.; xvid-1326kbps.; ac3-5.1,448kbps.
Ați sunt la Jeff Harriman și la personalitatea lui perversă.
Rita Baker nu mai locuiește aici. L-a părăsit pe Jeff pentru totdeauna.
Și-a făcut bagajele și se mută de-aici. Nu va mai fi găsită aici, niciodată.
Să nu mă mai căutați!
Ați sunt la Jeff Harriman și la personalitatea lui perversă.
Rita Baker nu mai locuiește aici. L-a părăsit pe Jeff pentru totdeauna.
Rita!
Rita?
Un căcat!
- Bună. Ați sunat la 555-8767. Lăsați un mesaj după semnal.
Bună, Jeff!
Sunt omul pe care-l cauți.
Eu sunt Barney.
Ticălosul dracului!
Ce-ai făcut cu ea?
Unde e? Ce i-ai făcut?
Nenorocitule!
Spune-mi ce i-ai făcut!
Unde e, Barney?
Omoară-mă, dacă vrei. Ai tot dreptul.
Poți să mă umpli de sânge.
Dar, dacă mor, nu vei afla niciodată.
Îmi cer scuze. Ai terminat?
Voiai să-mi spui unde e.
Nu poți afla decât într-un singur mod.
- Cum? - Unul singur.
Cum?
Vino cu mine.
Unde?
Să ne plimbăm cu mașina mea.
Unde? La Diane?
Vino cu mine!
Zi-mi! E moartă?
Îți ofer șansa de a afla totul.
Dar, te avertizez... mi-am luat măsuri de precauție.
Dacă mi se întâmplă ceva, sau dacă vorbești cu cineva,
n-o să afli ce s-a întâmplat.
Plec acum...
cu sau fără tine.
Voi merge cu tine, dar trebuie să mă duci la Diane.
Un căcat!
Ar fi un tip așa de bun!
Dacă n-ar fi absolut dement.
Lynn, vino încoace! Vino, vino.
- Sper că încă nu l-a schimbat. Ascultă mesajul!
- Bună, ați sunat la 555-8767. - L-a schimbat.
555-8767.
Lasă-i un mesaj!
- Lăsați un mesaj după semnal. - Bună, Jeff!
- Zi-i, Rita. Ce este?
- Sunt omul pe care-l cauți. - Oh, Dumnezeule!
Sunt Barney.
- Ce-i? - Oh, Dumnezeule!
Ți-e foame?
Sper că-ți place friptura.
M-am gândit mult la întâlnirea noastră, Jeff.
Mi-am dorit asta de la început.
- Ai violat-o?
- Nu sunt violator.
- E important pentru mine să înțelegi asta.
- Atunci, ce i-ai făcut?
- Să-ți spun o poveste!
Mai demult, când aveam 15 ani, era o zi obișnuită...
Nu mă interesează povestea ta! Mi se făxuiește de ea!
Vreau doar să știu ce a pățit Diane.
Atunci, trebuie să asculți povestea asta.
Și ascultă cu atenție, pentru că, uneori, diavolul e ascuns în amănunte.
Deci... Aveam 15 ani, era o zi obișnuită,
în casa mea obișnuită, în viața mea obișnuită.
Ceva m-a făcut să mă apropii de marginea balconului.
Mă întrebam dacă am curajul să sar.
Așteptam să mă oprească ceva.
Orice. Dar nu s-a întâmplat nimic.
Așa că am sărit.
Toți ne-am gândit la asta la un moment dat. Dar eu am făcut-o.
- De ce? - Pentru că ești nebun.
- Vreau să știu unde e Diane! - Tot nu mă asculți.
Dacă nu ești atent, răspunsul o să-ți scape.
- Continuă. - Am o viață normală, Jeff.
Muncesc. Am o casă.
Dar, într-o zi, când eram în vacanță cu familia, în California...
Tăticule! E o fetiță în apă! Repede! Se îneacă!
Wow!
Am sărit fără să stau pe gânduri, exact ca atunci când aveam 15 ani.
Din nou, nu m-a oprit nimic.
Nu țineam neapărat s-o salvez pe fată,
cât voiam să fiu un erou pentru fiica mea.
Ești cel mai curajos și mai minunat om din lume. Te iubesc, tăticule!
În acea clipă, mă considera un zeu.
Asta i-ar face pe mulți să se simtă grozav, dar eu am intrat în panică.
- Ce legătură are asta cu Diane? - Diane? A fost un experiment, Jeff.
Salvarea vieții unui om m-a transformat într-un erou,
dar m-a făcut un om bun?
Trebuia să-mi dovedesc, dincolo de orice îndoială,
că sunt capabil să fac rău, așa cum sunt în stare de eroisme.
Rău adevărat, cel mai urât lucru imaginabil.
Altfel, nu meritam iubirea fiicei mele.
Ești nebun de legat! Deci, ai ucis-o pe Diane.
Pentru mine, a ucide nu e cel mai rău lucru imaginabil.
Trebuie să mai afli ceva.
Spune-mi ce a pățit și nu scot o vorbă.
N-o să scoți o vorbă, pentru că așa n-o să afli ce-ți dorești.
S-a întâmplat ceva?
Știți că aveți un far spart?
Nu știu ce să vă spun, d-ră Baker.
Caseta nu sugerează nicio intenție criminală.
O să inițiem o anchetă pentru persoane dispărute,
dar, mai întâi, trebuie să treacă 24 de ore.
- 24 de ore? Iisuse... - Ce-i porcăria asta?
Trebuie să dați amenzi de parcare mai întâi?
- Lynn, te rog. Lasă... - Cât ați băut azi, fetelor?
Unul... după altul.
- Reparați farul! - Da, d-le polițist. Așa voi face.
- Mulțumesc. - Conduceți cu atenție.
- Probleme? - Centura dvs.
Sunt claustrofob, am scutire medicală.
- Puneți-o! - Am înțeles.
D-ră Carmichael? D-ră Carmichael, sunt Rita!
Sunteți acolo? Vă rog, veniți la ușă!
Trebuie să stăm de vorbă.
D-ră Carmichael! Puteți veni la ușă?
Ce e scandalul ăsta? Îl trezești pe Elvis!
Grozav! D-ră Carmichael, e ceva foarte important.
L-ați văzut pe Jeff azi? Ați văzut ceva neobișnuit?
- Vă referiți la bătaia cu Barney? - Da! Ce bătaie? Spuneți-mi!
- Nu e nimic de spus. - D-ră Carmichael...
Prietenul tău a sărit să-l lovească pe tip în cap,
apoi s-a urcat în mașina lui și au plecat.
Oh, Doamne!
Okay, d-ră Carmichael, ce mai e? Vă mai amintiți ceva?
Da, dacă stau să mă gândesc. Ceva bizar.
Ce?
În mijlocul gălăgiei, spiridușul ăla mic și verde
a sărit din cutia cu Lucky Charms... și a început să danseze.
Mulțumesc.
Dacă vrei să știi numărul de înmatriculare al mașinii, să-mi spui.
Oh, stați, stați!
E urgent! Vă rog! Vă rog, nu durează mult, doar un minut.
Un minut? Un minut? Un minut? Vă rog? Mulțumesc.
- Vă mulțumesc. - Repede!
Domnule, mi-a fost furată mașina.
- V-a fost furată? - Da.
Uh, numărul este 155-INY. Am fost la poliție, așa că...
D-na Cousins? Helene Cousins?
Da, um-- cred că mai aveți adresa mea cea veche.
1804 Northwest Everett Drive.
- Uh, asta e cea nouă. - Seattle.
Mulțumesc.
Trebuie să completați formularul ăsta.
Metodele mele nu aveau succes. Trebuia să le schimb.
Apoi, familia a organizat o petrecere de ziua mea.
Okay, strângeți-vă!
Așa... Încă puțin...
Și... zâmbiți!
- La mulți ani, Barney. - La mulți ani!
Suflă în lumânări, tăticule!
Mulțumesc.
Pentru totdeauna.
Mai sunt?
"Povestea lui Barney Cousins" Ah.
Mi-e frică să-l deschid. Să vedem...
Ce-am pățit?
"Omul de știință nebun" Hmm?
- Ce s-a întâmplat, tăticule? - Atunci a căzut de la balcon.
Și mi-am dat seama. Nu atracția trebuia să fie mai puternică.
Eu trebuia să fiu mai slab.
Scuzați-mă!
Am deschis-o pe-a mea cu o agrafă de o mie de ori.
Am și pornit o mașină cu agrafa. Pe aici?
Da.
Noroc!
Scuzați-mă! Trebuie să mă duc la toaletă. Nu mă simt prea bine.
M-am dat bătut în acea zi. Era comic.
Nu aveam încredere că n-o să râd data viitoare.
Soarta, Jeff. N-am strănutat...
- Îmi cer scuze. - Nu-i nimic.
Aveți cinci bancnote de un dolar?
Uh...
Trei de un dolar?
Puteți să-mi dați una și vă dau alta mototolită?
- Sigur. - Mulțumesc.
Um, puteți...
Oops. Scuze! Mulțumesc.
Okay. Să vedem dacă merge.
E ziua ta norocoasă, o simt.
Mulțumesc.
- Ce brățară frumoasă! - Mulțumesc. E simbolul infinitului.
Asta înseamnă că o să-mi stea pe mână o veșnicie, nu?
Frumos gând!
Știți, prietenul meu ar aprecia așa ceva.
- Um, de unde o aveți? - Sunt reprezentantul firmei. Sunt franțuzești.
Mă ocup de vânzarea lor în partea de nord-vest.
- Uau. - I'll tell you what.
Dacă promiți că nu-i spui șefului meu când ajungi la Paris...
îți dau una dintre mostre la preț redus.
- Dar sunt în mașină. - Serios?
Mmm, când ai un produs nou,
cred că e o idee bună ca oamenii să-l vadă că se poartă.
- Te costă 22 de dolari. - I-auzi, ce ieftin!
Dacă ți-aș spune ce adaos comercial poți obține pe ele, ai muri.
Vrei una?
Da.
Vino pe aici!
Aici sunt. Te rog!
- Se numesc "Tiles" în franceză? - E numele firmei. "Tiles."
Un infinit "Tile", te rog!
Poți să vii să mă ajuți?
- Să urc în mașină? - Da.
Nu! Nu!
Ajutor! Ajutor!
De ce m-ai căutat?
Pentru că tu ai vrut asta.
O căutai pe Diane.
Ce adversar de valoare! Un spirit asemănător.
Nu găsești prea mulți ca tine, Jeff...
Bărbați care refuză să se dea bătuți sau să fie dominați.
Cei mai mulți stau ghemuiți și speriați, pe întuneric.
Scuză-mă! Îl caut pe d-l Cousins.
Te-am văzut ieșind din casa lui.
Știu cine ești.
Da?
Da. L-am văzut privindu-te după-amiază, când erai la restaurant.
Vino, nu sta în ploaie!
Eu sunt Rita.
Eu sunt Denise.
Tu și tata o să fugiți împreună?
Um...
e, uh, uh, mai complicat.
Um... el unde e acum?
La cabană.
La cabană, am uitat.
Nu vreți să fiți veșnic împreună?
Ăsta e simbolul infinitului.
Era pe brățara pe care i-am dat-o de ziua lui.
Uite, um, vreau să mă duc la el chiar acum, dar cred că m-aș rătăci.
E întuneric. Poți să-mi spui cum să ajung?
Haide. Poți să mă lași pe drum. Mă întâlnesc cu un băiat.
Tata habar n-are. Mama doarme.
Tata spune că romantismul trebuie să fie secret.
- N-o să-i spui, nu? - Nu.
- Uite, vreau să știu ce i-ai făcut.
- O să-ți spun, am promis.
Dar nu o pot face decât într-un singur mod.
Trebuie să treci prin aceeași experiență ca și ea.
- Cum adică? - Să treci prin ce a trecut ea.
Totul, de acum înainte, va fi copiat întru totul.
Nu ești în toate mințile.
Dacă o faci, logica ne spune că o vei găsi. Vie?
Cafeaua asta conține droguri.
La înălțimea și greutatea ta, își va face efectul în 15 minute.
Te va adormi timp de 40 de minute.
Atât a dormit și Diane.
Dacă vrei să mergem mai departe, nu poți fi conștient în acea perioadă.
- Deci nu e moartă? - Bea!
Și după aceea?
Bea și vei trăi exact ce a trăit și ea.
Nu înțelegi. N-o să spun nimănui. Te rog! Vreau doar să știu.
Înțeleg.
Dacă mă pun în locul tău, chiar te cred.
De asta n-am nevoie de pistol. Obsesia ta e arma mea.
Ești cobaiul meu.
Eu am adus materialele, tu ai construit cușca.
Dar nu poți scăpa din propria construcție.
Dacă vrei să știi ce a pățit, trebuie să treci prin aceleași situații.
Lanțul de la chei. Vreau să-l mai văd o dată, te rog.
Jeff, uite ce viață ai! Nu ai nimic.
Fără servici, fără bani.
N-ai iubire, n-ai liniște.
Au trecut trei ani. Te-ai băgat singur în iadul ăsta.
Când vrei să spui:
"N-o să mă trezesc mâine și o să fiu vindecat ca prin minune"?
Știi, erau nopți în care mă rugam ca Diane să aibă un accident groaznic
sau să sufere de o boală oribilă,
doar să mă lase să am grijă de ea, să stea cu mine.
- Nu-ți mai pasă dacă trăiește sau nu. - Ba da.
Ți-e teamă că, fără căutările tale, nu ai mai ști cine ești.
Nu.
Cine e Jeff Harriman, dacă nu e tipul care o caută pe Diane?
Te rog!
Poți să pleci fără să afli răspunsul?
- Te rog, vreau să știu ce a pățit. - Bea, Jeff! Serios, ai de ales?
Am spus că o să-ți arăt ce a pățit Diane și sunt un om de cuvânt.
Nu!
Nu.
Diane.
"Renunț la pistol" Un drac!
Bună, Rita.
Nu-mi plac surprizele.
Rita, vino, te rog!
N-ai cum să câștigi.
Nu știi cum. Te ascunzi degeaba.
Cunosc pădurea pe de rost.
E ca un labirint.
Trebuie să ieși la lumină, dacă vrei să-l găsești pe Jeff.
Doar de asta ai venit.
Unde e Jeff? Unde?
Fă ce vrei. N-o să afli ce a pățit Jeff.
Dacă eu pățesc ceva, o să rămâi cu nesiguranța asta chinuitoare.
E alegerea ta.
Îmi asum riscul.
Jeff.
Jeff?
Jeff. Ești aici?
Jeff.
E cineva?
Operator 319. Ce localitate doriți?
Alo? E cineva?
E cineva?
Te simți ciudat?
Hmm?
Nu!
E o prostie, Rita.
Nu ești în stare să te lupți.
Aah!
Nu!
Nu! Oh, Nu! Aah!
Nu! Nu!
Nu!
Cum ne-ai găsit? Ne-ai văzut plecând?
E important să ții minte că a fost alegerea lui Jeff.
Să vină la restaurant, să se urce în mașină cu mine,
să bea cafeaua.
A făcut exact ce-și dorea.
Te simți mai bine, nu?
Știu cât durează efectul cloroformului.
În scurt timp, o să te simți în stare să lupți din nou.
Ei bine, îmi pare rău,
dar...
eu nu mă simt în stare.
În plus, trebuie să ajung acasă, înainte ca soția să se trezească
și să-mi simtă lipsa.
Zi-mi ce i-ai făcut lui Jeff.
- Ți-ai asumat riscul. - E mort?
I-am făcut o cafea.
Am pus droguri în ea.
Ca să afle ce a pățit Diane, a trebuit să afle prin ce a trecut ea.
Și tu trebuie să faci același lucru.
Poate să fie ușor sau greu. Tu alegi.
Nu-ți face griji, n-o să te țină trează.
Spune-mi, d-le Cousins... ai vorbit cu fiica ta în seara asta?
Ce tot zici? De unde știi cum mă cheamă?
Știu numele întregii tale familii, Barney.
Soția, Helene. Fiica, Denise.
Dulcea, inocenta Denise, de 13 ani.
Păr șaten, are multe secrete. Am luat-o la mine.
Ce-ai de gând? Cum ai putut să ne urmărești?
Denise știe drumul.
Ți-am răpit fiica, Barney, ca s-o schimb cu Jeff.
Curajoasă încercare, dar amândoi știm că nu e adevărat.
Să vorbim despre amanta pe care vrea s-o ai.
"La răscruce de vânturi"?
Sau, mai bine, să vorbim despre infinit.
Alo? Helene, sunt eu.
Barney, Denise e cu tine? Nu a dormit în pat.
M-am dus să închid geamurile și ea nu era în cameră.
Cum n-ai răspuns la cabană...
- Am dreptate, dobitocule!
- Unde e? Ce i-ai făcut?
Vrei să știi ce a pățit?
Trebuie să treci prin ce a trecut și ea.
- Bea! - Doar nu vorbești serios?
Ia să vedem!
- Dacă tu crezi că o să... - Bea! Acum!
Sănătate!
Un drac! Jeff.
Doamne! Rezistă! Ohh!
Jeff, rezistă. Rezistă
Rezistă!
Oh... Oh, Iisuse!
O, Doamne, te rog, fii în viață! Fii în viață!
Fii în viață. Fii în viață.
- Rita? - Te rog, fii în viață!
Am 15 minue s-o găsesc, Rita!
- Porcule! - Spune-mi unde e!
- L-ai omorât, ticălosule! - N-am timp de prostii.
- Lasă-mă, boule! - Zi-mi! Unde e?
- Nu! Nu! Nu! - Spune-mi unde e?
Unde e?
Ajutor!
Am mai puțin de 15 minue ca s-o găsesc, Rita!
Oh, Nu!
Nu! Nu!
Gata! S-a terminat.
Ești bine?
Ei bine, mi se părea o poveste extraordinară înainte...
dar, acum, o consider un succes fantastic.
- Mai trebuie doar s-o pui pe hârtie. - Mai bine nu... Este...
Vrem să lăsăm totul în urmă.
Uitați, știu că sunt mai stângaci, dar sunt editor.
Scrie cartea asta, te rog! N-o să-ți pară rău.
Ce zici?
- Nu vrem cafea, mulțumim. Nu mai bem deloc.